Advarsel: Filmen indeholder blinkende billeder og stroboskopiske sekvenser.
Whitehead!
Hvor er du, Whitehead?
Jeg ved, du er der. Du kan ikke gemme dig for mig.
Kære Gud. Lad ham ikke finde mig.
Jeg kan lugte dig!
Ven? Hallo, ven?
Dit navn?
Sig dit navn.
Whitehead! Hvor er du?
Din smiskende dværg!
- Lad ham ikke finde mig. - Whitehead! Jeg ved, du er der.
Hvor er du? Et halvt år til at opsnuse en irer.
Et halvt år, Whitehead! Og så finder man fjenden!
Hør på mig.
Jeg blæser på, hvad herren siger. Ikke mere komediespil.
Du er død, skriverkarl. Jeg klynger dig op!
Nu har jeg dig. Nå, der, din kujon.
- Det er her, sir. Han er her! - Løgner!
Astrologi er upræcis, når spørgsmålene er uklare.
- Eller hvis personen... - Skam dig, din lille, sleske lort.
Gud!
Dine private dele er fordømte, Homonkulus! Kom her.
Nej tak.
Uægte unge af en hore.
Dine bønner blev hørt.
Hvad ser du, ven?
Ikke noget. Måske...
Kun skygger.
Jeg beder dig!
- Er han død? - Synd. Dum, men god med et spyd.
Lad os bede.
- Har du mad? - Nej.
Det sidste, jeg fik, var en lækat. Walisisk, oven i købet.
Rend mig. Jeg går ikke tilbage. Gør du?
- Min herre er død. - Jeg er min egen herre.
- Jeg skylder min herre tak. - Der er altid en anden.
De finder dig. Det gør de altid.
Især hvis de skal have pudset støvler eller klemt bylder i røven.
Lort. Jeg kan ikke lide den her krig.
Man render for meget rundt, og der er for lidt at æde.
Jeg ville gøre alt for at fylde maven med mad og øl.
Jeg standsede, da jeg hørte larmen.
- Tag det roligt. - Han var sammen med de andre.
- Tag det roligt! - Jeg er ikke soldat!
- Jeg er en kujon! - Og du? Hvad hævder du at være?
Her vælger man ikke side, ven.
Vi må ikke te os som en flok kusser.
Lad os danne en alliance på kroen. Hvad siger I?
Var der noget, der talte om øl?
Jeg burde gå tilbage og tage konsekvensen af min fiasko.
- Fiasko med hvad? - Jeg taler ikke om herrens affærer.
Vi burde måske gå tilbage alle sammen.
Jesus Kristus skal ikke se os stikke af.
Vi stikker ikke af. Vi skal have en øl. Forstået?
Øl har en evne til at løse problemerne.
Det er ligegyldigt.
Gud finder os lige så let over et slag kort som hængende i et træ.
Undskyld.
- Undskyld. - Jeg skulle engang fange en fyr.
Han stjal en dug. Der var ingen træer at hænge ham i.
De var brugt til brænde. Det er svært at hænge nogen uden træer.
- Går det? - Jeg er ikke soldat.
- Så gå tilbage. Skrid. - Nej, det må han ikke.
Din herre sagde, du skulle hænges, ikke?
Kan du være sikker på, at hans folk er døde og ikke venter på dig?
Du er så godt som død for dem på denne side af hækken.
Skåner Gud mit liv, kan jeg tilføre min kunst store ting og lys.
Hvad sagde han?
At han ikke forkludrer den næste opgave.
Her er ikke andet end lort og tidsler.
- Hvor ligger den kro? - Bag engen.
- Og du betaler? - Først skal I spise.
Der er et bål og en gryde med noget, jeg lavede, før jeg hørte larmen.
I får i al fald noget i maven.
- Går du ikke tilbage? - Jeg plejer ikke at beslutte.
Men selvopholdelsesdriften driver mig.
Jeg tror, at lidelsen bliver af bedre kvalitet i den mands selskab.
Vi standser kun kort. Jeg stikker ikke af-
- men jeg vil ikke blive her.
Jeg er bevidst om, at alle odds er imod at overleve her.
Hør!
- De har allerede glemt dig. - Gid, det var gensidigt.
Kampene rykker i en anden retning.
Pokker stå i deres utilregnelighed.
Nogen følger bestemt efter os.
Her er kun skygger, ikke?
Det er ikke første gang, jeg trækker et spor af ligegyldighed efter mig.
Ned. Duk jer.
Ned med dig!
Ned. Bliv her.
- Hvor skal du hen? - Bliv her.
Gu vil jeg ej.
Jeg var bødker.
Jeg var bødker i Wickford i Essex, før jeg meldte mig.
- Har du været i Wickford? - Nej.
Nej, selvfølgelig ikke. Du er klog, ikke?
Det ses på dine hænder. De er rene og bløde.
Du tænker, før du rører ved noget.
- Gør man ikke det? - Ikke i Essex.
Ja... De kom til landsbyen og sang om de ærefulde kampe.
Det er helt anderledes, når man er i det.
Men jeg kan stadig huske sangen. Hvad med dig?
Assistent for en herre i Norwich. Alkymist, læge og astrolog.
Jeg skulle indsamle fakta til hans almanakker og kort-
- for at hjælpe hans fremstående venner med deres beslutninger.
Jeg fik ofte adgang til hans bibliotek for at uddanne mig selv.
Jeg måtte forlade skolen tidligt, men herren så en student i mig.
- Astrolog, siger du? - Ja.
Himmellegemerne, deres bevægelse.
Forudsigelser, profetier, spådomme.
De hænger over os. Stjernerne, planeterne...
Nej, beklager.
- Har du aldrig kigget op? - Det er vist dårligt betalt.
Min herre siger, at kundskaben bærer lønnen i sig selv.
Jeg ved bare, at min skæbne er i Guds hænder-
- og det prøver jeg at finde trøst i.
Men jeg ville godt vide, hvad Han straffer mig for nu.
Min herre siger, at så længe vi lever i frygten for helvede-
- er vi der.
Jo...
Du...
- Alt i orden? - Rejs jer.
Du ligner en verdensmand. Hvad arbejder du med?
Knapper.
Jeg skal skide.
Får?
Hvor?
Det er vist hårdt.
- Blev det en dreng eller en pige? - Skrid!
Skrid!
For fanden!
Fandens også.
Elendige nælder.
Du har også fået lort på.
Hjælp mig op.
Har du aldrig set en mand skide før? Skrid.
- Vi er en munter flok. - Formet af omstændighederne.
- Ellers var vi ikke sammen. - Kender du mange hjemme?
- Han omgås mest bøger. - Mine kugler svier.
Ikke desto mindre...
Det er en fornøjelse at finde ligesindet selskab. Hvor er jeg?
- Monmouthshire. - Er det tæt på Essex?
Glem det. Han hører ordene og sætter en fod foran den anden.
Min herre forudser, at kongeriget vil vakle.
- Efter kroen vakler jeg mod sydøst. - Jeg har familie i Gloucester.
- Jeg tager måske dertil. - Du kan gemme dig i linnedskabet.
- Der er vel ikke lækat i? - Nej.
Vi takker Dig ydmygt for denne gave og beder om fortsat kærlighed-
- for Din herlighed og vor trøst. Til Jesus Kristus, vorherre, amen.
Der er langt til Gloucester. Det går nemmere på fuld mave.
- Sælger du mange? Knapper. - Ja, masser.
- Er det kanin? - Nej.
- Hvilken ende af dyret spiser jeg? - Røven!
Intet som en gnavende sult kan sinke en mand.
- Eller knuse hans beslutsomhed. - Spis nu.
Jeg kan ikke. Jeg faster.
Hit med det. Det er surt, men spiseligt.
Ikke mere marcheren, ikke flere ordrer.
Er der kvinder på kroen?
Hvad? Er engelske patter ikke gode nok?
Det er en velsignelse at være glemt.
Hvis jeg må bede jer om en tjeneste...
Jeg vil ikke se til, mens du trækker mere end din del af læsset.
- Det lyder som en ordre. - Jeg vil bære min byrde.
- Hvad er der for enden af engen? - Røn.
- Hvad med den kro? - Bagefter.
- Det er et fint bål. - Jeg trækker skidt på tomme lommer.
- Alle har sin pris. - Min er ikke knapper.
Vælg selv.
Det var satans...
- Du spiser ikke. - Jeg sulter ikke som vores venner.
De vil sælge enhver religion for et krus øl.
Du bærer en engel. Er berørt af kongens ondskab.
- Hvordan var det at se Hans Majestæt? - Du drives af nysgerrighed.
Lad kongen bekymre sig om sin egen magi. Han har brug for den.
Jeg har brug for din.
Træk, usling.
- Træk! - Det gør jeg!
For helvede!
Stem imod. Slå hælene i!
Kom så!
En, to, tre, hiv!
Træk!
- Han kommer! - Er det bare en mand?
En krøbling, måske. Engang måtte jeg trække min svigerfar op fra en mose.
Har du en kone? Det nægter jeg at tro.
Der opstod en misforståelse på grund af en mindre brand.
- Han kommer! - Op med dig, din dovne hund!
Træk!
Sikke smukke farver.
Stop med at trække!
Jeg kommer med hjælp.
Nej!
- Vi burde gribe ind. - Det er ham.
- Hvem? - O'Neil.
Manden, jeg skulle finde. Jeg får oprejsning.
Jaså...
Tag det nu roligt.
Hold ham fast. Undskyld.
I må hjælpe med at tilbageholde ham.
- Som spindelsvæv... - Hvad er der med dig og hænder?
Det siges, at Cromwells folk er gået nordpå for at møde fjenden.
Jeg hørte, at han forlangte en grum hævn over waliserne.
Ja. Men den irske djævel kræver sin lige.
Undskyld.
Hvad er det, han har?
- Et spåspejl. - Et hvad?
Et instrument til at se fortiden, nutiden og måske fremtiden.
Han må have skjult sit nærvær med djævelske metoder. Han var usynlig.
Ser han mon, hvordan et fæ ser ud, når han står der som selve kongen?
- Nej. - Jeg vidste ikke, hvem han var.
Han giver jer næppe problemer.
- Han nægtede at spise svampe. - Jeg ved, hvem han er.
Kom så. Op med dig.
- Hvad laver du? Op! - Jeg kan ikke mærke dem.
- Hvilket? - Mine kugler. De svier ikke mere.
Godt, så er nælderne holdt op med at virke.
Jeg tabte dem måske, da jeg trak i rebet.
Whitehead...
O'Neil...
Jeg har min fangst, sir.
- Du var ventet. - Var jeg?
Der er sket meget siden sidst.
I fraværet af bedre egnede mænd anholder jeg dig hermed for-
- tyveriet af visse dokumenter i min herres private samling.
- Hvad fanden er det? - En spade.
Jeg forventer, at du følger med til Norwich for at møde din anklager.
- Hvordan har herren det? - Godt, beder jeg til.
Det lader han dig vel stadig gøre. Bede, mener jeg.
Herren er oppe i årene. Dit tyveri har forværret hans vattersot.
- Afgang. - Hvad er I for en munter flok?
Han ville være kommet selv, men han sendte dig.
Hans tro tjener.
- Gå så. - Du behøver ingen indbydelse.
Det er dit område, ikke sandt?
Jeg har erobret en bid, som jeg vil voldtage.
Det er kun rimeligt, at jeg hævner mine landsmænd.
Cutler betragter dig som en kujon. Godt, at alt er ved det gamle.
Jeg gemte mig, da Trower angreb.
Trower... Den tykpandede lejesoldat. Hvordan har han det?
Han er død.
I så fald er anholdelsen jo teoretisk.
Medmindre du følger med frivilligt som en kristen mand.
Herren har åbenbart holdt dig væk fra den virkelige verden.
Ja, jeg har mest læst bøger. Sider er nemmere at vende end mennesker.
Men jeg har tilegnet mig en ny færdighed i dit fravær.
Jaså?
Knipling.
Kun i fritiden, som er begrænset på grundt af flere pligter.
Men af fineste kvalitet, siger man.
Han har også gjort dig til fremmed for dig selv.
- Jeg forstår ikke. - Det kommer.
Min natur passede ikke til herrens fromme styre.
Jeg måtte begive mig af sted. Jeg skylder penge overalt.
Jeg har mistet følingen. Måske endda med Gud selv.
Vi bør rejse til Europa, når lejligheden byder sig.
Jeg har haft en smule held med at bruge herrens færdigheder.
Derfor har jeg fremmanet dig.
Her findes en stor skat. Det er jeg vis på.
Det kræver blot et skarpere øje at finde det rigtige sted.
Og selvom jeg afskyr din person, Whitehead-
- erkender jeg, at dine evner er større på visse områder.
- Du er min ønskekvist. - Jeg ejer ikke evner ud i spådom.
Du er forvirret.
Jeg anholder dig, ikke omvendt.
Forsøg ikke at vise mod nu, Whitehead.
Det er officielt. Du er min fange.
Du skal finde skatten, Du skal grave den op-
- og jeg skal gøre krav på den.
Jeg agter ikke at hjælpe med et så ugudeligt foretagende.
Jo, det gør du, Whitehead.
Der er vendt op og ned op verden, Whitehead. Og på dens lommer.
Noter det, Cutler. Til mine memoirer.
Jeg frygter, at han har lagt alt kristent bag sig.
Men han klæder sig pænt.
- Du er syg. - Nej... Ja.
Mine fødder er som bly. Jeg går, men når ingen vegne.
- Og helvedes ild brænder i mig. - Jeg kan hjælpe dig.
Gå af helvede til.
Du, ven! Ven!
Mit mellemværende med din herre er afsluttet. Jeg går.
Jeg er utilpas og må sove et par timer.
Kald mig ikke "ven", og tal ikke direkte til mig igen.
Så forvandler jeg dig til en frø.
Det undrer mig ikke. Thi djævlen er irer.
Jeg troede bare, han var højere.
Sig mig... Jeg er nysgerrig.
Hvordan har en idiot som du overlevet så længe?
Officeren siger, jeg har frisk luft mellem ørerne. Frisk luft er sundt.
Det kan du notere.
Fat mod.
Dette følge mangler en kvindes civiliserede indflydelse.
Han virker flink nok. Hvorfor jagter vi ham?
Nå, pyt. Jeg kan godt lide det!
Her! Der... Der!
- Hvad skal vi nu, Djævel? - Holde jeres kæft.
Du må være tørstig. Cutler siger, at du afviste hans gæstfrihed.
Du kan knække mig, men jeg bryder ikke mit løfte!
Luk munden op og lad djævlen komme ind.
Luk munden op og lad djævlen komme ind!
Jeg mindes ikke at have indtaget noget af den art.
En mand kan indeholde meget, han ikke forstår.
Jeg kender ikke disse symboler.
Heller ikke jeg. Jeg føler mig pludselig så tom.
Så burde du måske holde munden lukket-
- så noget andet ikke farer ind, mens du er uopmærksom.
Du er tilsyneladende ikke andet end et hylster.
- Jeg må konsultere mine dokumenter. - Herrens, mener du.
- Du må straffes. - Jeg har fundet din skat.
Lad mig gå. Jeg beder dig.
Jeg beder dig!
Vær nu ikke dum, Whitehead. Du gav mig-
- et sted at grave et hul. Ikke andet.
Måske skulle du tilpasse et af dine fine kniplingelommetørklæder-
- mens vi finder ud af, hvad der er på bunden.
- Hvad? - Ikke noget.
Jeg tror, jeg ved, hvad Gud straffer os for.
Alting.
O'Neil!
Denne mand er syg.
Han har forhekset mig.
Sørg for ham. Mern grav hullet hurtigere.
Når jeg får vejret igen, slår jeg tænderne ud på jer.
Op!
Hjælp mig!
Sig "ah".
Host.
- Er jeg forhekset? - Nej.
Du har en sygdom i de private dele som følge af for megen elskov.
- Er det alt? - Der er også gigt.
Dysenteri, bylder i munden, pissesyge, rosen-
- hæmorider og rystelammelser forårsaget af druk.
Jeg bliver altså ikke til en frø?
Det er den eneste sygdom, du ikke har. Bortset fra pest.
- Tilbage til arbejdet! - Jeg kan lægge et grødomslag.
Det lindrer smerten i din manddom.
Tak.
Jeg er min egen herre. Jeg er min egen herre.
Jeg er min egen herre!
Kære Gud...
...med Dit forsvar, således at vi skånes mod alle farer-
- gennem Din søn, Jesus Kristus, vorherre, amen.
Det er et fint hul, vi har gravet.
Dumme svin!
Gør du dine lænder rede?
Du er en slave!
Og jeg bliver en bedre slave end dig!
Stopper det ikke, bliver vi knust af en ondsindet planet.
Sådan ser et lem ud, ven.
Ven?
Ven!
Der ser du...
Ordet lyder godt på dine læber.
Ham den anden bruger den som en stage, ikke?
Hvad har du gjort, Cutler?
Kan du gøre noget?
Jeg har aldrig haft så mange venner, som jeg har her.
Husk min sang.
Når I når til kroen... find en måde at sende besked til min kone.
Hvad som helst.
Sig til hende... at jeg hader hende.
At jeg brændte hendes fars lade ned som hævn for tvangsægteskabet.
Sig til hende, at jeg elskede hendes søster, som jeg tog-
- mange gange bagfra som en smuk præmieso.
Havde jeg vidst det, havde jeg vist mere respekt.
Og...
- Ja? - Og...
Det var godt.
"Jeg er opstandelsen og livet", siger Herren...
Han har gravet sin grav.
Men han kan ikke ligge der, før skatten er oppe.
Anbring liget et andet sted foreløbig.
Han får en kristen begravelse.
Ingen skal krænke hans knogler.
- Han var selv ude om det. - Det kan kun gå ned for dig, Cutler.
Jo før jeg er tilbage i London, des bedre.
En ny frakke. Døre, der kan lukkes.
Folk, der skider på astrologi!
Jeg ville hellere dø af pest i flåden-
- end tilbringe et minut mere på landet.
Jeg afleverer din besked, om det så er det sidste, jeg gør.
Sir!
- Sir! - Hvor er de, Cutler?
Vi har den, sir. Vi har skatten!
- Må vi gå på kroen nu? - Der er ingen kro.
Det var bare indbildning.
Det var bare for at narre en fyldebøtte og en grinende idiot.
Var det?
Jeg kan få ham til at finde skatte til mig over det hele.
Jeg må fange ham, før han begynder at tænke. Grav, Cutler!
Kom til din herre, Whitehead.
Stå frem, Whitehead!
Jeg er min egen herre.
Whitehead!
Du skal få så mange bøger og kniplepinde, du kan ønske dig.
Kom frem, din usle kujon.
Du kan ikke flygte fra engen!
Så bliver jeg et med den!
Jeg skal fortære al den ulykke, du vil bringe!
Jeg vil æde alle de selviske rænker-
- og al den ondskab, som din slags påtvinger min slags-
- og begrave det i bugen af dette sted.
Vi er brødre nu!
Luk op, din stædige skiderik.
To halvdele af samme mand. Området ligger på kanten af noget.
Skil din samvittighed fra dine kunster og bliv belønnet.
Ned, dit fæ.
- Jeg er her for at redde dig. - Nej, jeg skal redde dig.
Se! En engel vogter over engens skatte.
Hov...
Whitehead? Whitehead?
Kom. Jeg beskytter dig, så godt jeg kan.
Senere beder jeg om flere lemmer for at kunne påskønne-
- de naturlige rænker og undere, der udspilles under os.
- Fandens. - Måske skal jeg skrive en bog om det.
- Vi er chanceløse, når de er to. - Hvad med denne titel...
"En eng i England, eller snudebillens mange egenskaber".
Den fænger.
Der er intet guld.
Whitehead er en løgner. Som Trower sagde.
Som jeg mente. Der er kun jord og gamle knogler i hullet.
Du satsede på den forkerte mand.
Han er en større charlatan og fupmager end du!
Jeg mener...
Luk munden op og slip djævlen ind. Luk munden op og slip djævlen ind.
Han er kongen af koldblodige skiderikker.
Vi kunne bruge flere af hans slags.
Whitehead!
Har du det godt?
Der er ikke meget tilbage. Her.
Jeg ved intet om våben.
Den kommer til live i ens hænder, ikke sandt?
Det er en fin ladning, du har der.
- Du almægtige! - Ven!
De er her, Djævel!
Gud har måske udpeget mig til din personlige læge.
Jeg er der straks. Hvis galningen vil tie!
- Gør noget ved det. - Sig ikke et ord.
- Han forvandler dig til en bille. - Jeg har savnet jer.
Du dør, hvis jeg ikke øger presset nu.
Det svin skal måske have en lærestreg.
Han er genopstået flere gange end Lazarus.
Se godt efter og noter dig, hvordan jeg dør!
Jeg burde give din kone den besked på enden af min pik.
Han er såret. Ligger 70 meter væk.
- Betyder det, at vi stadig er venner? - Nej.
Du kan stadig nå at fange dit bytte ene mand. Nu er du soldat.
Jeg er ikke soldat.
Finder han dig på flugt?
Nej, sir. Ikke denne gang.
Tror du... Tror du, der er en skat i denne eng?
Den er her mellem os. Ikke sandt?
En fin tanke. Men du kommer til at sulte ihjel alene.
- Jeg ville dele øllet med ham. - Er han din bedste ven nu?
I er pot og pande, og jeg må nøjes med smulerne.
Ti stille. Budskabet var tydeligt.
Men jeg vil bevise mit værd som ven. Vent og se.
Lort og tidsler...
Hvordan er resten af sangen?
Kujonen er her.
Team Wild Animals
Udgivet på: www.HoundDawgs.org
Anne Jensen www.broadcasttext.com